Pasaka par suni,kura nebija...
![Iepriekšējā](/images/next.gif)
![Uz augšu](/images/up.gif)
![Pasaka par suni,kura nebija...](http://img.fotoblog.ninja/006/244/450.jpg)
Reiz dzīvoja Cilvēks,
Tas dzēra vīnu,lūkojoties kamīna dziestošajās oglēs,un tīksminājās par savu vientulī
Istabas kaktā samestajās mantās,Cilvēkam nezinot,bija ieviesusies kāda būtne.Viņai nebija nekāda izskata,jo patiesībā tā bija Doma.Ja Cilvēks atvērtu durvis,ielaistu istabā svaigu ziedu smaržu,putnu dziesmas,vai kaut vai kādu mušu,būtne varētu material
Pieņemsim,ka tas varētu būt suns.
Cilvēks,atnākot majās pēc smagās darba dienas,pārkāpj pāri pēdējām cerību atliekām,bet pretī,uzticīgām acīm raugoties,asti luncinot,skrien suns.Tas visu dienu gaidīja Cilvēku pilnīgā tumsā,un nu tagad cer,ka viņu noglaudīs,iedos kādu kārumu.Pēc tam tas vēros Cilvēku,kā tas dzer vīnu pie kamīna,uzliks purnu Cilvēkam uz ceļiem,laimīgi nopūtīsies un aizvērs acis.Suņa laime!Varbūt var cerēt,ka pat pakasīs aiz auss...
Bet Cilvēks neatvēra durvis,n
Cilvēks turpināja tīksmināties par savām sāpēm,bet būtne pamazām izgaisa.Uz putekļainās grīdas palika tikai daži pilieni.
Paņem uz pirksta,
Asaras....
PĀRĒJĀS BILDES ŠIM RAKSTAM
REX | 12:47 20.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Jā,cerams,ka tā turpat kaut kur gaida labākus laikus:)))
Anonymous | 13:15 20.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
..ielaidu suni istabā....skaisti...:)
Peeteris | 17:28 21.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Varbút tomér iespruks káds suns pa durvju spraugu ...
REX | 17:40 21.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Domā atstās vaļā...?:)
SiikaaSiikalja | 21:52 21.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
:) aii.... nu gribās tikt pie savējās princeses!!!
husky | 16:19 27.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
es ielaidu mušu. gaidu, kad viņa pārtaps par suni, vai vismaz kādu citu domu :)
REX | 23:09 27.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
No mušas par suni?Ilgi gan būs jāgaida:)))
fatals | 23:56 27.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Man ir gājis līdzīgi...
Kādreiz noteikti iegādāšos sev lielu,mīļu un paklausīgu suni,ar lielu drosmi,lai vienmēr justos drošs un pasargāts...
Sāpes-viena no mūsu visdziļākajām pēdām mūsu dvēselēs...Likteņa zīmogs...(diemžēl skarbs).
waldis_ | 15:37 24.05.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Nu supe stāstiņš !
xxacis | 18:51 30.05.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Kaut kad jau būs savādāk... laika jautājums... un atbilde vienmēr ir uz visiem jautājumiem- laiks visu saliek pa plauktiņiem... ;)
Ievinja666 | 03:08 15.11.2007 | Atbildēt uz komentāru |
Super`!
Juurinja | 10:48 20.03.2007 | Atbildēt uz komentāru |
..ja jau Cilvēks joprojām spēj tīksmināties un izbaudīt savas sāpes..tad doma nekur tālu viss nebūs aizgājusi..